-"Voila!" -Peter!
Suzanne - en vän. Hon blev räddad från ett utrotningsläger.
-Har Ethel gett henne jobb? -Hon har tagit med sig mat hem.
Jag blir lugn när jag känner på mat.
Den utländska kvinnan ska bort.
Bo hos mig i stället.
-Jag har inte gjort nåt olämpligt. -Jo, och det får man. Var försiktig.
Du behöver inte vara orolig.
Uno blir upprörd när hon ringer.
Du var inte ledsen över nån karl. Du har en unge.
Det har inte du med att göra.
Djurgårdskällaren har förlorat kontrollen över sin checkkredit.
Om inte den regleras omgående försätter vi restaurangen i konkurs.
Nej!
Det är uthyrt här en gång i veckan.
Men jazzkvällar, som på fredsdagen?
Det är helt uteslutet.
Du vet varför.
Ljudet hörs ner i matsalen och stör våra gäster.
Vi väntar med dansen tills de gått.
Ska du börja med dansen efter 22.30?
Engagera dig i 50-årsjubileet, du.
Vi syr upp en klänning till dig, från 1895.
Det vore väl roligt?
Nej. Inga jazzkvällar.
Berätta! Hur trivs du som sillfia?
Bra! Det kunde inte ha varit bättre.
-Jag slipper ju Stickan. -Tänk hur han behandlat dig!
Han är sur, men laga mat kan han.
-Vad gör du? -Petits-choux.
-Om nån blir misslyckad kan du få en. -Då hoppas jag att du klantar dig!
-Jag är glad att slippa honom. -Han verkar flitig och begåvad.
Jag litar inte på honom. Du får ångra att du tog dig an honom.
Du får ångra att du släppte i väg honom.
Vänta bara, så ska du få se.
Jaha, hej?
Jag har träffat direktör Waern.
Vi hotas av konkurs. Han har försökt få till ett möte med dig.
Jag kan inte komma när de kallar. Jag har jubileet att tänka på.
-Vi diskuterar det med mamma. -Nej!
Checkkrediten är överskriden med över 50 000 kronor!
Sånt här har kamrerer betalt för att säga. Det vet mamma.
Jag ansvarar för restaurangen. Vi blandar inte in henne.
Okej.
Då kräver jag ett nytt möte med banken, som jag är med på.
Ja, då säger vi så.
Nöjd? Kan jag fortsätta arbeta?
-Hallå? -"Bonjour, ca va?"
"Tres bien." Vad gott det luktar!
-Jag har gjort soppa, om du vill ha? -Gärna!
-Du behöver inte laga mat till mig. -Det vill jag.
Jag har sökt jobb i dag.
På torsdag går jag till synagogan och träffar rabbinen.
Han kan hjälpa mig att få ett rum.
Vad bra.
Det är ingen brådska. Du får gärna bo här.
Vi sa en natt. Det är redan flera.
Pst!
Hej!
Gud!
Det var helt underbart.
Jovars, det var inte så pjåkigt.
Va? Va?
Så förbannat svårt...!
-Hur är det? -Hur fan tror du? Låter jag lycklig?
Vilken jävla dum fråga!
-Jag sätter på en kopp te. -Nej!
-Vad har hänt? -Peter lägger sig i restaurangen!
Han ska ha nåt jävla möte med banken, annars tänker han skvallra för mamma.
-Om vadå? -Ska du också lägga dig i?!
Du väcker barnen.
Helga vet att du kan restaurangen.
Jag litar inte på det.
Peter ska få sitt lilla bankmöte.
Så.
-Allt väl? -Ragnarsson.
-Nattens leverans från Sundsvall. -Tack.
Det verkar vara en strykande åtgång.
Har du nånsin tjänat lättare pengar?
Jag måste be dig om en sak.
Så! Vad tycks?
-Hur får ni det till 50 år? -Det beror på hur man räknar.
-Var du tretton när ni startade den? -Nej, det var jag inte.
-Det låg en annan restaurang här då. -Så DEN firar 50 år?
Vilket tjat! Har det nån betydelse?
-Är det 1895 års priser, också? -Bara på maten.
-Det låter som en ren förlust. -Marginalerna finns på spriten.
Vi ska tala om för Stockholm att vi funnits längst av alla.
Vi borde försöka locka en ny publik. Därför ska vi börja med jazzkvällar.
-Tar det aldrig slut? -En kväll!
Jazzkvällar?
Festvåningen står ju oftast tom. Jag hyr ett band och bjuder mina vänner.
-Fredsdagen var en succé. -Ljudet stör gästerna. Det går inte.
Om man tar en tisdag, då? Då är det kanske bara 30-40 gäster i matsalen.
-Ställ det mot 100 i festvåningen. -Kanske 200!
200 gäster? Det är ju fria fantasier!
Mamma? EN kväll, på försök. Festvåningen står ändå tom.
Bandet ska inte vara för högljutt.
Nej!
EN kväll, på försök. - Det får du stå ut med.
Ni förstör restaurangens renommé!
-Det tog 50 år att bygga upp! -35...
Har du ordnat orkester till jubileet?
-Suzanne är pianist. -Då får jag räkna tangenterna sen.
-Var det...? -Hon som jobbade här.
-Har du kontakt med henne? -Ja.
-Nu måste jag gå. -Jag med. Adjö.
Du stannar. Dig vill jag prata med.
-Men jag har bestämt med Agnes... -Lyssna på mig! Vi ska prata nu!
Jag vet att du har besök på nätterna. Jag är inte fullständigt döv än.
Jag har inte haft besök.
-Vem är det? -Som inte besökt mig?
Sluta tramsa nu. Vem är det?
-Vad ska jag säga? -Det är slut med detta nu.
-Du spelar roulett med din framtid. -Bra, då vet jag.
Jag såg "Vittnesbördet" i går.
-Den om lägerfångarna? -Ja. Man såg dem i de vita bussarna.
-Här var det muntert... -Du har inte sett "Vittnesbördet".
-Vi ska ha nejonögon på jubileet. -Från en vidrighet till en annan...
-Vad är nejonögon? -En traditionell, svensk delikatess.
Det är som en ål i ena änden och en blodigel i den andra.
-Du kan ha det på buffén. -Ingen äter väl nejonöga i dag?
Det borde de. Du kan leta recept.
Du kan inte komma med upp i kväll. Mamma har hört oss.
-Kan vi ses på min lediga kväll? -Gärna.
-När är den? -På tisdag.
På tisdag? Jag kan inte.
-Passar det inte? -Det är jazzkväll i festvåningen.
Otur.
Jag tänker på dig hela tiden.
Kan jag komma på jazzkvällen?
Jag menar inte att vi ska träffas. Det vore kul att höra jazz.
Självklart. Du får gärna komma.
Vi får låtsas som om vi aldrig har träffats förr.
Helga: Nina, är du där?
Mina herrar! Välkomna!
Välkommen. Slå er ner.
-Ska jag be om kaffe? -Inte för min del, och inte för hans.
Det gläder mig att vi kan ha det här mötet. Nu blickar vi framåt.
Jag beklagar min kärva ton.
Min hustru hävdar att det märks för väl att jag är major i reserven.
Nu förstår jag inte.
-Vadå? -Ni låter inte orolig längre.
Skulden är ju reglerad. Jag fick beskedet i går.
-Har du betalat krediten? -Ja, det verkar så.
I går, tydligen.
I går, ja.
-Tycker du att det var roligt? -Lite.
-Var kommer pengarna ifrån? -Jag behöver inte säga det till dig.
-Jag har rätt att få veta. -Skit i hur jag sköter mitt jobb!
Du kan ingenting! Du vet ingenting! Sköt dina studier i stället!
-Jag vill ha nejonögon. -Är inte de jävlarna utrotade?
-Kan du leverera eller inte? -Ja, om de finns i vår herres hage.
Men ingen äter väl nejonögon i dag?
-Jag ordnar det själv. -Bli inte sur!
Själv älskar jag nejonögon!
Din grinige fan.
Det är jazzkväll. Nån får vara där uppe.
Nån som vill springa i trappor och lyssna på kattskrik?
-Jag kan göra det. -Utmärkt.
-Nån mer? -Jag också.
Blomkål i öronen rekommenderas.
Då går vi och jobbar.
Förlåt att jag var otrevlig. Kan vi vara vänner igen?
Ja, det är klart.
-Är inte källarmästarn här? -Nej, han är ute på nånting.
Jag ordnar en present till Gustaf.
Jag förstår. Då ska jag inte störa.
-Är ni klara att gå på? -Alltid.
Får det lov att vara lite jazztobak?
Ett bloss för den goda sakens skull.
Då går vi.
Mina damer och herrar, swingpjattar och Nalen-snajdare!
Hoppas ni håller sams. Nu kommer det ni väntat på: Rolf Gullins kvintett!
Min syster skulle boka ett band som väsnades mindre - sa hon...
-Har du fått presenten? -Va?
Jag upptäckte din bror på ditt kontor. Han skulle ge dig en present.
-Han har ingen skam i kroppen! -Du hade rätt att få veta.
Håll gärna ögonen öppna i fortsättningen också.
-Är de inte knutna när man köper dem? -Det finns såna.
-Är de dyrare? -Tvärtom. Jag borde ha köpt en sån.
Vänta.
Så kan du inte gå. Om du lagt pengar på en sån, ska den sitta hyfsat.
Jag kan själv.
-Calle! Roligt att se dig! -Tack. Det är min lediga kväll.
-Hur många blir ni? -Det är bara jag.
Jag beställer gärna med en gång. En pilsner och en smörgås med gubbröra.
Det ordnar jag!
God kväll. Jag söker en Ragnarsson.
-Vem frågar? -Peter Löwander.
-Är det till Djurgårdskällaren? -Nej.
Men ni har levererat dit tidigare?
-Vad gäller det? -God kväll. Peter Löwander.
Er har man hört talas om.
Jag sätter mig in lite i affärerna, så jag undrar om lånet till min bror.
Vilket lån?
Ni har väl lånat ut pengar? Ett stort belopp.
-Fråga er bror. -Jag frågar er.
Varför frågar ni inte er bror?
Jag tolkar det som att det är sant.
Med all respekt får ni tolka det hur fan ni vill.
Delägare har rätt till insyn i sånt.
En sak till att ta upp med er bror.
Jag kan få oss att byta leverantör.
Ursäkta, nu måste jag känna efter.
Nej, jag har inte kissat på mig än.
Ni förser väl Gustaf med kuponger?
Är de falska eller bara stulna?
-Nu är det dags för er att gå hem. -Jag ska ha svar på mina frågor.
Ska vi slå vad?
Ursäkta, är ni fröken Löwander?
-Sture och Agnes kommer. -Va?
Sture och Agnes kommer snart. Nu kom de.
-Hej. -God kväll.
-Sture. -Calle.
-Har Calle det trevligt? -Mycket.
Vill fröken göra mig den äran?
Tack, men jag är tyvärr upptagen.
Titta, där är ju Elsa. - Elsa!
Ha en trevlig kväll.
Calle snackade med Nina Löwander!
Och nu ser han helt förstörd ut.
Det kanske ligger nåt i skvallret.
-Det är sexa på bakgården. Ska du gå? -Jag hade tänkt det.
-Vad är det du säger? -De kastade ut mig, bokstavligen.
-Är du skadad? -Det är ingen fara.
-Du måste berätta för Gustaf. -Det hjälper nog inte.
De har andra affärer än leveranserna.
-Vadå för affärer? -De handlar med ransoneringskuponger.
-Det får du fråga Gustaf om. -Han skäller ut mig när jag frågar.
-Men du vet inte? -Jag såg en lapp på Gustafs bord.
-Letade du igenom Gustafs kontor? -Jag är orolig!
Jag pratar med Gustaf om detta, så kan du koncentrera dig på studierna.
Varför svarar han inte bara?
Jag förstår inte varför du ännu har kontakt med den där Suzanne.
Hon är ett offer! Hon behöver hjälp! Hon bor hemma hos mig.
-Bor hon hos dig?! -Tills vidare, ja.
-Du har inget ansvar för henne! -Nej, men jag kanske tycker om henne.
-Gud! -Du bestämmer inte över mig.
Peter. Peter!
Nina: Det har varit en underbar kväll! Det här gör vi om snart.
Jag tycker synd om gubbröran som fick åka in och ut ur köket hela kvällen.
-Tjenare. -Calle, va? Slå dig ner, för all del.
-Har ni haft en trevlig kväll? -Ja.
-Gillar Calle jazz? -Jo då.
-Har du nån favoritartist? -Sture...
Jag är intresserad.
Vad brukar Calle lyssna på?
Benny Goodman. Åke Hasselgård.
-Dixie. -Javisst.
-Vad rolig han är! -Agnes: Tyst!
Har Calle varit ensam hela kvällen?
Jag gick upp efter jobbet. Det var inte noga planerat.
-Jobbar Calle här? -Ja, i köket.
Verkligen? Som kock, eller diskare?
-Sune, jag är trött på dina frågor. -Sture, heter jag.
-Jag skiter i vilket. -Har en apa knutit slipsen?
-Följ med ut, ska jag berätta. -Jag sitter bra här.
Sluta! Sture, sluta!
Sätt dig! - Och du följer med mig!
Agnes: Det var väl jävligt onödigt?
-Gå hem! Jag jobbar, fattar du? -Du hänger med ett gäng sprättar!
Jag mår illa, jag kanske har feber! Jag ville gå hem för tre timmar sen!
I stället hänger du på varenda kille.
-Du talar inte så till mig! -Nina...
Du äger inte mig! Du kommer aldrig att äga mig, för vi är inte ett par.
-Är det förstått? -Förlåt.
Nu går du hem och lägger dig, din jävla idiot.
-Hur är det? -Han ska gå hem nu.
-Skål för det! -Du går också hem.
Va?
Du betedde dig som en idiot. Du går hem, annars skickar jag ut allihop.
Skål!
Vilka himmelska nejonögon!
Jag kunde inte vänta till jubileet.
Eller vill du ha ett glas?
Konstigt att de barn som ställer till mest besvär är de man älskar mest.
Peter är så begåvad. Han kan bli vad han vill.
-Restaurang är för förtappade själar. -Tala för dig själv, du.
-Har Peter sin håg till restaurangen? -Han säger inget. Gustaf tror det.
Om du måste välja, så gör det. Att vänta gör det värre för restaurangen.
Det bästa för restaurangen kanske är det sämsta för min familj.
Hej.
-Väckte jag dig? -"Non."
Jag ska vara tyst.
Jag träffade rabbinen i dag.
Han ordnar ett rum. Jag flyttar ut i morgon.
Vad bra.
Om jag drömmer i natt ska du inte bli rädd.
-Vad drömmer du om? -Mardrömmar. Inget farligt.
Får jag hålla om dig om det händer?
"Oui."
-God natt. -God natt.
Du är fin!
Förlåt.
-Jag ska nog gå nu. -Maggan... Jag fånade mig bara!
Calle, hej! Var har du varit? Vilken fin slips!
-Kom, vi dansar! -Jag orkar inte.
Gör nu som jag säger. Kom!
Så hur var jazzkvällen?
Titta under sängen, så du kan sova.
Du skulle boka ett tystare band. Jag hörde varenda ton.
-Det var fullsatt. -Jazz är en sanitär olägenhet.
Vi bongade 15 853.
Du ser inte glad. Har det hänt nåt?
Jag är bara trött.
Då ska du få sova.
-15 000, sa du det? -15 853.
Om man ber dem, kanske de kan spela tystare?
-Vad ska ni göra i dag? -Vet inte.
-Ska du vara ute och leka? -Mm.
-Har du hälsat på kalvarna i dag? -Mm.
Snart hämtar jag hem dig till Stockholm där jag bor.
Uno?
Hallå? Hallå, hör du mig?
Hallå!
-Han blev lite trött, tror jag. -Jaha. Ja, jag förstår det.
-Tack för att Kerstin tog sig tid. -Det var det lilla.
Hej.
-Det är visst fullbokat i kväll. -Jaha.
-Hur fäster man den här? -Det kan du nog lista ut själv.
-Varför vill Carl ha pulver? -Jag har huvudvärk.
-Varför då? -Jag var på sexa i går.
Jaha. Det är alltså självförvållat.
-Man kan inte få två? -Två?!
Det är väl dosen för en karl? Jag jobbar mycket bättre med två.
-Vad gör ni? -Han gapar efter för mycket.
-Ni får en halv. -Snälla Greta...
-Vad fina de är. -Tack!
-Kan man få en? Mamma fyller år. -Det är klart.
-Jag hörde inte det där. -Bara en gång. Det är ett undantag.
Bara inte Stickan får veta nåt.
Du är en pärla.
Ethel med.
-Vad är det värt, då? -Säg vad du vill ha.
-Du kan ta med mig på bio nån kväll. -Gärna det.
-Du kan ta med mig också. -Ethel är mer än välkommen.
Jag bara driver med dig. Det är klart att ni två ska gå tillsammans.
-Aj! -Sluta gnäll.
-I din ålder bar jag jämt sån här. -Det var bättre förr, fast sämre.
-Aj! -Åh, gjorde det ont?
Jag ställer upp på jazzen, så du ställer upp på jubileet.
Din käre bror var här i går.
-Han undrade om du lånat pengar. -Han har gått över gränsen.
Han började prata om kupongerna.
Fan! Han rotade på mitt kontor i går. Han måste ha hittat dem!
Han kan inte bevisa ett skit.
TELEFONEN RINGER
Peter Löwander.
Va?
-Ja? -Vill Ragnarsson berätta det han vet?
Peter har sagt upp avtalet mellan Djurgårdskällaren och mig.
Vad pratar ni om? Det är lögn!
Ni sa att restaurangen skulle söka sig efter en ny leverantör.
Det kan bli resultatet om ni vägrar svara på frågor.
Nu på jubileumsdagen står vi utan råvaror. Saboterar du?
Jag sa inte upp avtalet!
Du har inte varit ärlig mot mig.
Nu är frågan: vad kan vi göra med så här kort varsel?
Kan Ragnarsson få fram varor?
Under normala omständigheter - nej.
Jag ligger inte på varor i onödan.
Men som jag tolkar situationen nu är det källarmästarns ord som gäller.
Naturligtvis!
Jag har en god relation med källarmästarn.
Han är en av de mest professionella människor jag träffat.
Om jag så får säga är han en legend inom Stockholms restaurangvärld.
Så om källarmästarn önskar ska jag se vad jag kan göra.
Vi är skyldiga er ett stort tack.
Om ni ursäktar har jag lite att göra, då.
-Tack. -Tack.
-Ger ni mig skulden? -Vems skulle felet annars vara?
Han ljuger! Hur kunde du betala banken 50 000 kronor helt plötsligt?
-Var kommer pengarna ifrån? -Han slutar ändå inte! Herregud!
Du lånade dem av Ragnarsson, som förser dig med kuponger!
Jag är trött på ditt högmod, Peter!
Du är borta i fem år, men tror att du kan sköta restaurangen!
-Jag får ställa frågor! -Gustaf behöver inte svara på dem.
Det är Gustaf som bestämmer här, och inte du. Är det uppfattat?
Generalskan och generalen, välkomna.
Faslig rusning! Den värsta anstorm- ningen sen Mannerheim intog Viborg!
-En häst skulle bringa reda här. -De är sällan rumsrena.
-Vafalls? Rumsrena hästar? -Jag dristade mig till att skämta.
Jaså? Låt det inte bli en vana.
-Ni ser extra stilig ut i kväll. -Tackar! Själv ser ni bedårande ut.
-Tänk om vi mötts för 50 år sen. -Tanken svindlar.
Jag var omhuldad som ung - och passionerad!
Säkert.
Grr!
Så. Varsågod.
Kära gäster!
I dag är det 50 år sen jag och min salig make öppnade Djurgårdskällaren.
Är det möjligt att det redan gått 50 år? Ja, jag ser ung ut för min ålder.
Ni gör restaurangen till vad den är.
Den har överlevt två krig, en finans- krasch och Rulle Bohmans 40-årsfest.
Det har varit en tid av stora för- ändringar, men nu börjar en ny tid.
En sak är säker: jorden slutar aldrig snurra.
Lika säkert är det att Djurgårds- källaren finns och är sig lik.
Då vill jag skåla med er, kära gäster!
Skål!
Hoppas att vi ses på 100-årsjubileet!
Bravo!
Fyra räkcocktail och fyra nejonögon!
DÖRRKLOCKAN
Hej.
Lilly!
-Får jag prata med dig? -Prata på.
Det som hände i går, jag...
Jag blev överrumplad.
Jag har aldrig...
Jag visste inte vad jag kände.
Allt är så komplicerat. Jag ska hämta hem min son snart.
Det är ingenting som är enkelt.
Men...
Men jag tycker om dig.
Curt!
Du var lysande när du sa vilken legend jag var i restaurangvärlden.
-Jag tog inte i för mycket? -Nej! Det var lysande!
-Jag tyckte att du darrade på rösten. -Jag blev lite rörd själv, faktiskt.
-Bror din blev blek. -Peter besvärar oss inte mer.
Curt!
-Skål och tack! -Skål!
-JAG kommer att besvära dig. -Dig klarar jag.
Med tanke på vad du är skyldig mig så äger jag ju i princip restaurangen.
Så skulle man ju kunna se det.
Vi ska nog komma överens.
Kom nu, Rigmor, så ska vi gå hit och spela lite piano-
-på de svarta tangenterna.
Hej.
Jag ville säga förlåt.
Tack.
Vad fin den är.
Jag var dum. Det ska inte hända igen.
Det var inte bara ditt fel. Sture kan vara en riktig idiot.
Här.
Smaka.
Det var väldigt gott.
-Vill du ha? -Nej, den är din.
Hur är det?
Nina?
Hur mår du?
Svensktextning: Frida Jorlin BTI Studios för SVT